Adaptarea Bubuloimare
NU TRECETI, PROPRIETATE PRIVATĂ
SĂ NU VĂ PUNĂ DRACU' SĂ TRECETI PE-AICI FERITI-VĂ DE CATÂR !
Traducerea DELiCT
'Neata, domnule !
- E rău să nu poti citi... - Pardon ?
Dl Wiley Starke a murit, dle.
Mâine e înmormântarea.
- M-am gândi că poate vreti să stiti... - Ce-a pătit ?
A murit de bătrânete, dle.
Da, păi...
Da.
Bine.
Tot timpul m-am gândit că tu o să mori primul.
Nu fii chiar asa dezamăgit, da ?
Prietene ?!
Cu ce vă pot ajuta, dle ?
E-n regulă. Intrati. Luati loc.
Ce problemă aveti, dle ?
De la o vreme, mă bate gândul să mă pregătesc de înmormântare.
- Ce să faceti ?! - Să trecem direct la subiect.
Am nevoie de o ceremonie funerară.
Pentru cine ?
- Pentru mine. - Pentru d-ta ?
- Vreti să vă plătiti înmormântarea ? - Vorbesc de-a-ndoaselea ?
- Scuzati-mă, dle. Sunteti bolnav ? - Toată lumea moare.
Aveti dreptate. Asa-i.
Biserica vă poate ajuta cu această problemă, dle.
- Vă poate aranja o slujbă... - Si ce-o să spuneti ?
- Despre ce ? - Despre mine.
Vorbe de laudă.
- Nu stiu. Ce-ati vrea să spun ? - Spune-mi acuma, verde-n fată, ce-o să spui.
Dle Bush, nu stiu prea multe lucruri despre d-ta. Doar câteva zvonuri, dar...
- Ce zvonuri ?! - Zvonuri. Stii si d-ta, lumea vorbeste.
Ce fel de zvonuri ? Spune-mi si mie unul.
Mama obisnuia să spună că bârfa e "radioul" Diavolului.
Dar ceea ce contează, înainte să mori, e să fii pregătit pentru viata vesnică.
V-ati împăcat cu Dumnezeu, dle ?
- Am plătit pentru asta. - Dle, Bush. Iertarea n-o puteti cumpăra.
E gratis. Trebuie doar s-o ceri.
Am auzit povesti îngrozitoare despre el când eram mică.
Haideti înăuntru.
- Hei, ăla e bătrânul Bush. - El e ?!
Hei !
Stim noi cine esti, bătrâne.
Să nu te apropii de cârciuma asta. M-ai auzit ?
Sunt femei si copii înăuntru. Stai departe de ei.
Hei !
Uită-te la mine când vorbesc cu tine, bătrâne. Stiu că mă auzi.
M-ai auzit ?! Dacă mai vii pe-aici o să...
Fir-ar să fie !
Carl !
Frank ? A fost o bătaie în oras.
Lasă-mă să ghicesc.
- Carl ? - Da, dar...
Dar de data asta s-a bătut cu bătrânul Bush.
Cu bătrânul ?
- A murit careva ? - Nu. Bush l-a bătut de i-au sărit fulgii.
Eu n-am mai văzut asa ceva în viata mea.
Ăsta-i evenimentul anului si eu l-am ratat.
Azi ai citit ziarul ? Oamenii mor ca mustele.
Peste tot, dar nu si aici.
Care sunt sansele ca o firmă de pompe funebre să dea faliment ?
Dacă ai o afacere de care toată lumea de pe Pământ are nevoie
si n-o poti face să meargă, înseamnă că tu esti de vină, nu ?
Si cu toate astea... Nu stiu. Ce te faci când oamenii nu vor să moară ?
- Eu cred că... - Să-ti spun ceva despre Chicago.
Acolo, oamenii stiu cum să moară.
Se îneacă, se dau cu masina peste cap, se împuscă, în toate felurile.
O scoatem noi la capăt si aici. Trebuie să avem răbdare.
Ori ei, ori noi.
Cred că stiu eu pe cineva care are nevoie de o ceremonie funebră.
- Câti bani avea ? - Erau făcuti fisic.
Bani de la un pustnic. Asta-i bine.
Acolo e.
E acasă.
SĂ NU VĂ PUNĂ DRACU' SĂ TRECETI PE-AICI FERITI-VĂ DE CATÂR !
Ce faci ?
Ti-ai dorit să ai ocazia să faci vânzări.
De-acum, lucrezi pe comision.
Dar tine minte: tragi un picior în usă, îi câstigi încrederea si dai lovitura.
As prefera să vii si tu cu mine.
Fără îndoială, dar dacă nu faci asta de unul singur,
n-o să stii niciodată cât de priceput esti.
Si n-o să fii niciodată priceput, dacă nu stii că esti priceput.
E cineva ?
Vrei să vezi ce-i înăuntru, nu-i asa ? Cum ti se pare ?
O, Katie...
Te-am văzut la biserică, erai cu sotia si copilul.
- Da, dle. - Ce naiba cauti aici ?
A, da. Am auzit...
Am auzit că vreti o ceremonie funebră, dle.
- O ceremonie funebră ? - Da, dle.
Lucrez la Casa de Servicii Funerare Quinn, dle. Mă gândeam că poate vă pot ajuta.
Îti place carnea de iepure ?
Depinde cum vezi tu lucrurile, întelegi ?
Unele lucruri se schimbă, altele nu.
Indienii spuneau că toate lucrurile comunicau cu ei.
Asa îsi făceai medicamentele si stiau ce să mănânce.
Lucrurile comunicau cu ei asa cum comunicăm si noi doi.
- Îti vine să crezi ? - Nu stiu, dle.
Da ? Eu cred.
Dacă nu asculti, n-o să auzi nimic.
Bine. Pregăteste-te pentru masă. Furculitele sunt aici. Poftim.
D-ta ai făcut mobilierul ăsta, dle ? N-am mai văzut asa ceva.
Nu-mi spuneti măcar ce-l face asa rezistent ?
Ba da.
Magia.
În regulă.
Dle, dacă doriti să puneti la cale o ceremonie funebră, care sper să nu fie prea curând,
o să vă tratăm cu respect si o să vă oferim servicii de calitate pentru...
Ce spune lumea despre ce s-a întâmplat în oras ?
"Nebunul ăla de bătrân a bătut un om, fără nici un motiv, până l-a lăsat lat." Asta e ?
- Fiecare poveste are două versiuni. - Oamenii spun multe, dar nu cred ce spun.
Ei le stiu pe ale lor si nu vor să mai stie si altceva.
Ei cred că oamenii sunt atât de speriati de ceea ce nu stiu,
încât fac din tântar armăsar, doar ca să se simtă mai bine.
Ca si cu viata de după moarte. Cu Raiul.
Sper ca lucrurile astea să fie adevărate. D-ta nu crezi ?
Eu cred că nu stim adevărul despre multe lucruri.
Eu cel putin. De cele mai multe ori îmi dau cu presupusul.
Doamne, ce bună-i asta !
Băieti, acum 20-30 de ani, veneati aici si aruncati cu pietre în geamurile casei.
- Eu n-am... - N-ai auzit destule povesti despre mine ?
- Ba da, dle. - Spune-mi si mie una.
- Mai bine nu. - Eu as prefera să-mi spui.
Când eram copil, auzisem că ai omorât un om bătându-l cu pumnii.
Asta-i tot ?
- Mai spune-mi o dată cum te numesti ? - Buddy Robinson, dle.
Dacă o să am nevoie de tine, stiu cine esti.
Da, dnă. Eu vă respect doleantele, dar legile statului mă obligă să...
Nu, doamnă. Nu-l putem îngropa sub casă.
Dati-mi voie să fiu mai explicit, dnă. Cum o să punem noi sicriul sub casă ?
Fără sicriu.
Dar trebuie să aibă măcar o cutie făcută din ceva, dnă.
Asa se cade, asa-i igienic.
Da, dnă, dar sunt o multime de lucruri naturale care nu sunt bune.
Vreti să intrati, dle ?
Ce-a făcut ?!
- Dumnezeule Mare ! - Las-o asa.
Nu, dnă. Nu stiam nimic despre sotul dv.
Zău ? Acum înteleg de ce vreti să-l îngropati sub casă.
Totusi... Alo ?
Frank Quinn, dl Bush.
Poftiti. Mă bucur să vă cunosc.
Cafea ?
Mă bucur.
O să vă sun eu.
D-ta esti...
de peste tot ?
De pretutindeni câte un pic, da. Dă-i un scaun, Buddy.
Vă rog, dle.
- Cu ce vă putem ajuta, dle ? - Am nevoie de o ceremonie funebră.
Băiete, a dat norocul peste tine ! Urmati-mă, vă rog.
Nuc masiv.
Mânere de otel.
În afară de sicriu, ce mai aveti ?
Tot ce doriti.
- Flori. - Nu.
- Pietre funerare. - Am înteles.
- Slujba religioasă. - Petrecere...
- Ce anume ? - O petrecere.
- Ce fel de petrecere ? - O petrecere funerară.
Putem face si asa ceva.
Vreau să asist si eu la asta.
- Cu sigurantă, vă garantez eu asta. - Vreau să asist la asta, acum.
Vreti să aveti o petrecerea funerară cât sunteti în viată ?
- Da. - Dar...
Nu puteti avea o ceremonie funebră dacă n-ati... decedat.
Stai putin. Ăsta-i un simplu detaliu. Putem să rezolvăm si asta.
- Un detaliu important. - Asadar, doriti o petrecere funerară,
cât timp sunteti în viată, ca să muriti împăcat ?
- Da sau nu ? - Da !
Buddy, adu niste hârtie. Trebuie să facem o listă cu invitatii dlui Bush.
Nu, stai acolo.
Vreau să vină toată lumea care stie să spună o poveste despre mine.
- Mai repetati o dată ? - Asta s-ar putea să acopere patru judete.
Atunci, vreau ca toti oamenii din judetele astea patru să vină la petrecere.
Dle, avem o problemă. Cum vreti să-i invitati pe oamenii ăstia...
Cum vreti să vină oamenii ăstia să spună povesti despre d-ta,
de vreme ce o să-i... împuscati.
Stiti ceva ? Nu vă faceti probleme. Să nu renuntati. Nu vă faceti probleme.
Ne gândim noi la ceva. Am deja câteva idei.
Cum ar fi ?
- Felix ?! - Felix ?
Felix !
Felix ! Salută-mă !
Bună, Mattie.
De unde-l cunoaste ?
- Am auzit că te-ai mutat de-aici. - M-am întors cu putin timp în urmă.
Ce mai faci ?
Nu te-ai schimbat deloc.
Ai văzut cât de mare era ?
- Ce ? - Cum adică, "ce" ?
Fisicul de bani !
Vrea o petrecere cu baloane roz, iar noi, asta trebuie să-i oferim.
Nu putem face asta dacă nu...
Am vândut 26 dintre cele mai urâte masini care s-au făcut vreodată,
una acum în decembrie, în Chicago,
atât de tare m-a bătut în fund vântul care intra prin ea,
că mă pârtâiam fulgi de zăpadă si-n luna iulie,
asa că nu-mi spune mie că nu putem face asta.
Dar nu putem...
Ăsta e ultimul "dar" care vreau să-l mai aud de la tine.
Acum esti agent comercial, vinde !
Acum o mie de ani, a fost cel mai interesant om pe care eu l-am întâlnit vreodată.
- Fugi de-aici ! - E adevărat.
- Tu vorbesti serios ?! - Si nu mă refer numai la felul în care arăta.
- Sper că nu. - Ascultă. Era un tip frumos.
Majoritatea oamenilor sunt frumosi si simpli, stii ?
Tot timpul stii ce gândesc si...
El era ca o pesteră adâncă în care te afundai din ce în ce mai adânc.
Cu toate astea, nimeni nu-l place.
Ti-e foame ? Drăgutul de tine.
E-n regulă.
Hei, ti-e foame ?
În curând s-ar putea să mă apuce si pe mine plânsul.
- Serios ? - Mă simt cam deprimat.
Voi băietii...
Poate as putea face ceva într-adevăr bun pentru noi, Katy.
- Ai făcut deja. - Mă refer la partea financiară.
- E vorba de dl Bush ? - Voi lua jumătate din profit.
Si-atunci, de ce nu te bucuri ?
Nu stiu de ce nu mă pot bucura.
Cred că pret de o clipă, m-am bucurat.
Dar să faci un carnaval din moartea cuiva, nu cred că-i un lucru potrivit.
- Asta îsi doreste ? - El asa a zis.
Tu nu esti responsabil de faptele altor oameni, Buddy, ci doar pentru faptele tale.
Avem un plan. Tot ce ne trebuie, e un pic de răgaz din partea d-tale.
- Merge treaba, nu-i asa ? - Asta-i o nimica toată.
E prea luxoasă masina ca să cari mortăciuni cu ea.
Nu pentru asta am cumpărat-o.
Noaptea trecută, înainte să mă culc, m-am gândit la înmormântarea d-tale.
Cred că acum înteleg de ce vreti să faceti asta.
Când eram copil, părintii mei au murit într-un accident de masină.
Cei de la firma de pompe funebre,
au făcut tot ce era omeneste posibil, în ceea ce mă priveste.
Nu stiu ce m-as fi făcut fără ei.
Îmi amintesc că mi-as fi dorit ca mama si tata să fi fost acolo,
să vadă cât de frumos aranjaseră totul oamenii aceia.
- Unde s-a dus ? - Nu stiu.
Nu mă lăsa asa.
As vrea să nu faceti asta încă.
Dle Bush, vă puteti tunde cum doriti după ce vă facem poze.
- Eu plătesc. - De ce vreti să-mi faceti poze ?
Vrem să publicăm în ziare anuntul cu petrecerea d-tale si să facem si niste afise.
- Si asa vreti să arăt ? - Da.
- De ce ? - De ce ?!
Asa v-ar recunoaste oamenii, dle.
Iar d-ta ai vrea să vină cât mai multă lume. Asa că...
Asa că, un bătrân care e dus cu sorcova ar atrage mai multă lume.
D-ta nu crezi asta ?
Aveai vreodată de gând să-mi spui ce vrei ?
Pozati-l.
- Vreti să zâmbească ? - Zâmbeste.
Asa. Bine. Dle Bush, o să număr până la trei.
Unu, doi...
Pe toti dracii ! Arătati bine.
El plăteste.
- Cum e ? - Sunteti de nerecunoscut, dle.
Poate că nici Diavolul n-o să mă mai recunoască.
Mi-ar conveni de minune. Unde-s pantofii ?
De obicei, oamenii nu poartă pantofi în sicriu. Asa că...
Ce număr purtati, 43 ?
Haina de costum si pantalonii coastă 13 dolari si 19 centi,
iar pantofii, 6 dolari si 50 de centi. În total, 19 dolari si 69 de centi.
Lenjerie intimă nu vă luati ?
Nu port.
Era de prisos întrebarea.
Nu vreau să fiu indiscret, dar de unde o stii d-ta pe Mattie ?
I-am tras si eu clopotele de câteva ori.
Plusez.
O petrecere funerară ? Ce naiba mai e si asta, Frank ?
- Îi organizezi o petrecere ? - Dacă omu' asta vrea, eu ce pot să zic ?
Si eu mi-as dori ca fosta mea sotie să vină la înmormântarea mea
si să-i pot spune să mă pupe-n fund.
- Ce te face să crezi că ar veni ? - O să-i iei o grămadă de bani.
Felix are bani ?
Da. A venit la mine si mi-a zis că ar vrea o ceremonie funerară.
Avea un ghemotoc mare de bani.
Vorbea de parcă voia să-si cumpere mântuirea cu ei.
- E bolnav, Gus ? - Bolnav ?! E sănătos tun.
Nimeni n-o să meargă la nemernicul ăsta la înmormântare.
- Ai grijă cum vorbesti ! - S-ar putea să vină.
I-a invitat pe toti cei care stiu să spună câte o poveste despre el.
Tu i-ai putea povesti cum te-a rupt în bătaie, Carl.
Râde tu de mine...
Puteti spune ce vreti, dar dacă n-ar fi fost nimeni acolo, în următoarea zi, m-ar fi omorât.
Si vă garantez că n-ar fi fost prima oară când ar fi făcut asta.
Asa că voi duceti-vă si petreceti cu Diavolul pe cheltuiala lui.
Într-o bună zi, o să dansez pe mormântul său.
S-ar putea să nu fiti de acord cu Carl, dar are dreptate.
N-aveti de unde stii ce vrea să facă Bush.
Dacă vrea să-i adune pe toti într-un singur loc si să-i împuste ?
- N-ar face asa ceva. - M-am uitat în ochii lui.
Adevăru-i că nimeni nu stie de ce-i în stare omul ăsta.
Poate nici el nu stie de ce-i în stare.
Mai esti acolo ?
Încă mai esti acolo.
Ai face bine să fii acolo.
Vreau să stai aproape de mine, m-ai auzit ?
Vreau să-mi fii aproape.
- Noapte bună, Mattie. - Noapte bună, Gus.
Noapte bună, Frank.
- Te duc eu acasă. - Nu. Multumesc.
- Esti sigură ? - Da.
- Nu vrei să te mai distrezi, nu-i asa ? - Nu-i vorba de asta. Doar că...
Ai venit aici pentru că nu mai stii ce să mai faci.
Toată viata mea am dormit pe aceeasi parte a patului, corect ?
Dar, după ce sotia mea m-a părăsit, am schimbat partea, pur si simplu.
Si niciodată n-am fost în stare să mă mai întorc.
Dumnezeule Mare !
PETRECERE FUNERARĂ ! E INVITATĂ TOATĂ LUMEA !
Prieteni, astăzi la Radio WCGM avem pentru dvs un invitat special.
Invitatul nostru ne va lămuri cu privire la evenimentul despre care toată lumea vorbeste.
Îl avem alături de noi pe dl Felix Bush, un pustnic misterios din Caleb County !
Ce mai faceti, dle ?
Fac...
Dle, mai exact, cum v-a venit ideea să faceti o petrecere funerară înainte să muriti ?
- Am avut un vis. - Serios ?!
Trebuie să vă spun că nu arătati ca pe afisele alea, dle.
M-am "despădurit".
Sunteti o legendă locală, dle. Mi-era teamă de acest interviu.
Am auzit câteva povesti destul de înfricosătoare despre d-ta.
Cum ar fi ?
Păi... din câte am înteles eu,
ati vrea ca toti cei care stiu o poveste despre d-ta să vină s-o spună. E adevărat ?
- Poti veni si tu să le spui pe ale tale. - Multumesc, dle.
- De cât timp locuiti acolo singur ? - De vreo 40 de ani.
De 40 de ani n-ati avut cu cine să vorbiti ?
Primii 38 de ani au fost cei mai grei.
De ce ati făcut asta, dle Bush, de ce v-ati izolat asa ?
De ce ?
Vino la înmormântare si poate o să afli.
Vom dezvălui acest mister pe data de 16 februarie...
Încă un lucru, băiete.
- Va fi si un concurs. - Ce fel de concurs, dle ?
Va trebui să cumpărati un bilet care costă 5 dolari.
Iar în ziua ceremoniei funebre, vom extrage numele câstigătorului.
Apoi, după ce voi muri, câstigătorul va primi casa mea...
si 300 de acri de pădure de care nu s-a atins nimeni timp de 40 de ani.
Trimiteti banii pentru bilete la Casa de Servicii Funerare Quinn.
Pentru 5 dolari ?
L-ati auzit ! Dacă vreti să câstigati 300 de acri de pădure virgină,
care valorează mii si mii de dolari,
vă rog să-i trimiteti numele si adresa dvs împreună cu 5 dolari dlui Frank Quinn,
la Casa de Servicii Funerare Quinn.
- O să cumpăr si eu un bilet. - Pariezi pe moartea unui om.
N-am spus că-mi place lucrul ăsta, voiam doar să...
Nu, nu. A fost ideea lui ! Asta v-ati dorit, nu-i asa ?
Cumpără un bilet, băiete, si spune o poveste.
Mai lasă-mi si mie, nu mânca tu tot, bine ?
Cine-i asta ?
Mattie să fie ?
Felix ?!
Mattie ?
Arăti minunat !
Chiar mă întrebam dacă mai porti barba aia.
Ei bine, n-am avut încotro.
- Te-am auzit la radio. - Da, doamnă.
- Erai foarte guraliv. - Da, cam asa ceva.
Ei bine, cam asta e. Ăsta-i hambarul meu.
Ăsta-i catârul meu, Gracie. Salut-o.
Vrei să-i dai de mâncare ?
Haide. Mai târziu o să te iubească.
E-n regulă. Haide, Gracie. Haide.
E isteată.
Da. Mai dă-i putin.
Da.
Da...
Ai vrea să...
Ti-ar plăcea să vezi si restul locului ?
- Tu ai vrea ? - Da, dnă, vreau.
Tu tot timpul stiai cum să te comporti cu un cătelus.
Keeper, Charlie, Muade.
Într-o zi, as vrea să stau si eu aici, lângă ei, dacă o să mă mai primească.
Da. E-n regulă.
Aici chiar e frumos. Probabil că asa era peste tot, acum 100 de ani.
Dacă lasi lucrurile în pace, stiu să-si poarte singure de grijă.
- Asemeni tie ? - Nu, doamnă.
- Eu nu prea mă pricep la lucrurile astea. - Ai stat mult timp singur.
Unii oameni sunt mai în măsură decât altii să facă asta, recunosc.
Ciudat, eu nu te-am crezut niciodată în stare de asa ceva.
Să n-ai cu cine schimba o vorbă, să nu poti fi cu cineva...
- Tu cum ai dormit zilele astea ? - Ce să fac ?
Da. Stai putin. Dormi bine ?
Nu. În ultimul timp nu prea dorm. De unde stii ?
Ei bine, uită-te aici. Asa.
Asta-i rădăcină de valeriană.
Te ajută să dormi, când noptile sunt lungi.
Vrei să mergem îndărăt ?
- Da. - Bine. Da.
- Nu vrei să rămâi la cină ? - Nu vreau să te deranjez.
Un musafir la cină, o dată la 30-40 de ani, nu-i cine stie ce deranj, dră.
Atunci, e-n regulă.
Ai face bine să stai mai aproape de mine,
pentru că o pisică sălbatică, mare si bătrână, îmi mănâncă găinile.
Sau poate le-am mâncat eu...
E-n regulă.
Intră.
- Dă-mi haina. - Multumesc.
Da. Asa.
E cam frig aici.
- Vrei niste ceai ? - Da, mi-ar plăcea. Multumesc.
Bine.
Ce masă frumoasă ! Mereu ai avut mâini pricepute.
- Multumesc. - Da.
Poftim, Mattie.
- Mai cânti la pian ? - Învăt câteva fete să cânte.
Mă simteam bine când cântai la pian.
Mai tii minte când am rămas fără gaz în lampă, iar tu ai continuat să cânti pe întuneric ?
Uneori, noaptea, mai aud cântecul acela.
Da.
- Chiar îl aud. - Sigur, e multă liniste aici.
- Poftim ? - Am zis că e...
Am încercat să-ti scriu de câteva ori, dar nu prea stiam ce să-ti spun.
- Am auzit că te-ai căsătorit. - Da. Cu un medic.
Era un om bun. Am locuit o vreme în St. Louis.
A murit în urmă cu un an.
Iar eu m-am întors aici pentru că...
Habar n-am de ce m-am întors.
Lista persoanelor care au trecut în nefiintă e din ce în ce mai lungă
si simt că tot ceea ce trebuie să fac, e să astept să-mi vină si mie rândul.
Ai o inimă bună, tot timpul ai fost asa. Nu-i nevoie să mai astepti nimic, Mattie.
Închide ochii, tine-ti respiratia,
stai într-un singur loc toată viata ta, dar miscă-te.
Asa cu se miscă si Pământul sub tine. Nu-i nevoie să astepti.
Si nu există niciun lucru peste care să nu putem trece ?
- Recunosc că nu, puisor. - "Puisor" ?!
Doamne ! Nimeni nu mi-a mai spus asa...
- Iisuse ! Tinere... - Da, dar nu sunt banii nostri.
Stiu, dar...
O parte din banii ăstia ar putea fi ai nostri. Noi am început afacerea asta.
Ar trebui să fie si el aici. Mă duc să-l aduc.
Nu stiu exact cât valorează mosia d-tale,
dar s-ar putea să obtineti de 10 ori mai mult decât valoarea ei reală.
E dreptul d-tale să faci ce vrei, dar pe mine mă cam nelinisteste treaba asta.
Niciodată n-am crezut că o să văd destui bani încât să mă nelinistească.
Probabil ar fi bine să vorbim despre toate costurile.
Hainele, reclamele, pretul nostru pentru toată afacerea asta...
O să fim corecti, nu vă faceti griji pentru asta.
Tu ce părerea ai, băiete ?
Banii îi fac pe oameni să facă lucruri ciudate.
- Probabil că eu i-as pune la bancă, dle. - Banca asta de-aici, nu-i de încredere.
- Asta-i tot ce pot să spun. - În tine pot avea încredere ?
- Toate numele si banii sunt pe masa asta. - Nu asta te-am întrebat.
Am muncit din greu pentru d-ta.
- Nu văd de ce... - Dle Bush, eu n-am zis să...
- Taci ! - Am vândut cai, masini,
ceasuri de buzunar prinse pe interiorul hainei mele. Nu mi-e rusine de asta.
Dar nu jefuiesc bănci, nu trisez la cărti si dorm linistit. Noaptea chiar dorm.
Opreste-ti bani pentru cheltuielile curente si dă-mi mie restul încasărilor.
Iar facturile care o să mai fie, trimite-mi-le mie, le plătesc eu.
Pune banii ăstia într-o cutie, iar eu si băiatul o să-i ducem dimineată undeva.
Iar banii care o să mai vină...
Ascultă-mă. Banii care o să mai vină, pune-i într-unul din sicriele alea urâte,
până când vin eu să-l iau.
După ce se termină petrecerea, îmi spui un pret corect pentru ceea ce ai făcut
si-ti plătesc.
Un pret corect.
Mi se pare mie, sau e al dracului de rău atunci vrea ?
Nu stiu dacă mai poti vinde ce vrei tu si cui vrei tu.
Nu-i suficient de clar, nu-i asa ?
- Unde mergem, dle ? - Spre nord.
- Cât de departe ? - Până unde îti spun, băiete.
Calc-o ! Mai repede !
Mai avem mult ?
- Ce ?! - Mai avem mult până ajungem ?
- Să nu spui nimic. - Cui să-i spun ?
Să spui "Bună !", atâta tot.
Bună !
- Bună ! - Bună !
Esti sigur că ai nimerit unde trebuia ? Azi nu-i nicio înmormântare.
Bună !
Hei, Charlie.
Felix ?!
- Da. - Da.
- Încă mai rezistă. E-n regulă. - Da.
- Reverendul Charlie Jackson. - Bună !
El e Buddy Robinson. E mai tăcut din fire.
Cineva ar trebui să vorbească.
Te astepti ca o fantomă care coboară dintr-un dric pe alee, să-ti dea niste explicatii.
Auzul meu nu mai e ce-a fost.
Dar parcă te-am auzit spunând că ai vrea să-ti predic la petrecerea funerară
în timp ce tu stai în sicriu ?
Da, dle.
Am vorbit cu Dumnezeu foarte mult despre tine, de-a lungul anilor.
Si mi-a zis că a gresit aluatul când te-a plămădit.
A zis că esti plăcut la vedere, dar că-i dai si multă bătaie de cap.
Ce-ai vrea să-ti spun eu despre înmormântarea asta ?
Spune ce vrei tu, Charlie.
- Poti să ne lasi singuri putin ? - Nu. Stai locului.
Care-i problema ? Ti-e frică să stai singur cu mine ?
- Nu, poate să audă si el ce spui. - Bine.
După ce ai plecat de-aici, ai făcut ceea ce trebuia să faci ?
Eu asa am simtit, că fac ceea ce trebuia să fac, da.
Te-ai spovedit ?
Ti-ai cerut iertare ?
Ei i-ai spus, Felix ?
Atunci, ai bătut atâta drum degeaba.
- Fătarnicule, tu n-ai... - Să nu cumva să îndrăznesti...
Stai, ascultă-mă ! Mi-am construit propria închisoare si m-am încuiat în ea.
Si am stat acolo 40 de ani nenorociti !
Fără sotie, fără copii, fără prieteni, fără nimic !
Fără nepoti.
Habar n-am cum să tin în mâini un copil.
M-ai auzit ?!
40 de ani !
Si tot nu-i îndeajuns ?!
Stii bine că nu-i îndeajuns.
Si-atunci, de ce nu vii tu să să povestesti totul, Charlie ?
Fir-ar să fie ! Spune-le tot, dacă vrei. Mie nu-mi mai pasă !
Dar vino si spune ceva.
Nu cât timp esti tu în viată.
Cât de bine-l cunosti ?
Aproape deloc. Eu lucrez la o firmă de pompe funebre, atâta tot.
Stiai că el a construit biserica asta ?
Nu.
Cum ar putea un om ca el să construiască un lăcas ca ăsta ?
Stiu că-i un tâmplar iscusit, dar locul ăsta-i...
Magic ?
Poate-i cel mai bun lucru pe care-l poate face. Poate...
Poate si-a pus sufletul în lucrurile astea, habar n-am.
Despre ce discutati mai devreme ?
Ce-a făcut ? Cui si ce trebuia să-i spună... ?
Cred că-i o dispută între el si Dumnezeu.
Trebuie să-ti spun că atunci când a venit aici, era pe jumătate mort.
Pot să vă întreb ceva ?
Chiar trebuie ?
Da. Ce facem noi de fapt ?
De când ati venit la firma noastră, nu cred că s-a întâmplat ceva fără voia d-tale.
Habar n-am ce-o să se întâmple.
Sunt multe lucruri pe care nu le stim. De exemplu, ce visează un câine.
Poti născoci o poveste în care să spui că visează că fuge după niste iepuri,
dar n-ai de unde stii dacă acolo sunt sau nu iepuri.
Si nici el nu poate să-ti spună asta, nu-i asa ?
Nici oamenii nu spun ce gândesc.
Asadar, n-ai cum să stii mai multe despre ei, decât stii despre visele câinelui.
În ziua în care ai plecat din casa mea, am văzut că te-ai întors si ai privit în urmă.
Voiai să stii ce-ar putea face un individ ca mine.
Acum ai aflat răspunsul tău, băiete. Acum ai aflat răspunsul.
Cred că ar fi mai bine să opresc si să-i spun lui Frank că ne-am întors.
Probabil că până acuma si-a iesit din fire de vreo două-trei ori.
Puteti rămâne la mine peste noapte. O să vă duc eu acasă mâine dimineată.
Ei bine, n-am mai stat împreună cu cineva de multă vreme.
Dacă vreti, nu-i nicio problemă.
Hei, opreste ! Lasă-mă să cobor. Opreste masina.
- Poftim ? - Opreste ! Lasă-mă să cobor !
Lasă-mă să ies !
- Pune banii în sicriu. - Nu puteti merge pe jos, e prea departe.
Mai bine ati veni înapoi. O să vin după d-ta până acasă.
Pleacă naibii de-aici, băiete ! Pleacă !
Se tot vorbeste despre iertare... Mi-au spus să-L rog pe Iisus să mă ierte.
Lui nu i-am gresit cu nimic.
Frank, m-am întors !
Frank !
Frank, aici sunt !
Urmăreste degetul.
Sunt teafăr.
Puneam banii în sicriu si am auzit că s-a spart o sticlă...
Am închis sicriul si... trosc-pleosc !
- Te-ai descurcat de minune. - Nu mă simt prea bine.
Te rog, doamnă ! Te rog !
Multumesc.
Ce cauti aici ?
Pot să stau jos ?
Acum...
Vrei să stii de ce păstram pe perete poza surorii tale ?
Eu nu sunt tâmpită, Felix.
Nu, îmi retrag cuvintele.
Cât timp a durat relatia voastră ?
Când te-am cunoscut eu, ea era deja măritată.
Voiai să te folosesti de mine, ca să ajungi la ea ?
Dacă n-ai de gând să vorbesti, pleacă.
Poti alege pe cine să iubesti ?
40 de ani m-am tot gândit la asta si tot n-am priceput nimic.
Vreau să-ti spun cum a fost. Dacă nu vrei să-ti spun, plec.
- Să nu mă minti, Felix. - N-as îndrăzni.
Când ai început să te întâlnesti cu ea ?
Veneam să mă întâlnesc cu tine,
iar ea era acolo, întindea haine pe sârmă, împreună cu mama ta.
S-a întors...
si jur că până în momentul acela, n-am stiut că am o inimă.
Tu erai o fată foarte frumoasă.
Nu întelegeam de ce tineai mortis să-ti faci de lucru cu mine,
însă am continuat să vin să te văd până când norocul m-a părăsit.
- Era căsătorită ! - Da.
Nu era doar sora mea, era si cea mai bună prietenă a mea.
N-aveam secrete una fată de alta.
Nu pot...
Cât timp a durat relatia voastră ?
Cât a durat ?
Încă mai dăinuie si-n ziua de azi.
Tu n-ai avut nimic de-a face cu moartea ei ?
Poftim ?
Spune-mi.
Felix !
Iesi afară din casa mea !
Acum !
Si du-te dracului !
Felix ?!
Felix !
Trage aer adânc în piept !
Trebuie să te duci la doctor.
- Stai... - Ce naiba ?!
- Ce, i-au luat de-aici ? - Buddy i-a închis într-un sicriu.
A primit o lovitură-n cap, dar...
- E teafăr ? - Da.
- Esti sigur ? - În armată am fost sanitar, o să fie bine.
Însă d-ta ar trebui să-ti dai jos hainele astea si să îmbraci ceva pe măsura d-tale.
Au adus whiskyul ?
M-am tot gândit...
Ce-ar fi să facem petrecerea asta la d-ta acasă ?
Oamenii îsi doresc să vadă pământul pe care o să-l primească...
Nu stiu ce să zic.
Dar ar fi bine să vă gânditi la asta.
Nu stiu...
Nu stiu dacă mai vreau să fac asta.
Ce ?!
- M-am gândit să renunt. - Nu !
- Nu puteti face asta ! - O să fac ce vreau eu.
- Nu ! - Eu spun "Nu", nu tu. Fir-ar să fie !
- Trimite banii înapoi, da ? - Mă omori cu zile !
- Serios ?! - Am cumpărat tot felul de lucruri.
Am angajat oameni. Am promis că-i plătesc.
Toată lumea din oras asteaptă să... Stii d-ta, e un eveniment important.
Mie îmi pasă de orasul ăsta, la fel de mult cât le pasă si lor de mine.
- Asta ati spus că vreti ! - Da.
I-ar eu mi-am pus pielea la bătaie pentru d-ta !
- Si-acum, de ce nu mai vreti ?! - Da.
Eram la capăt de drum, voiam să mărturisesc totul, să scap din închisoarea asta.
Dar se pare că n-am avut curaj să vorbesc despre mine
si nici să găsesc pe cineva care să vorbească în numele meu, asa că...
La naiba cu ei ! La naiba cu mine !
Dă-te la o parte. Multumesc.
- Nu vezi bine ? - Văd că esti furioasă.
Nu-s furioasă. Sunt îngrijorată.
Nu. Esti furioasă.
Dacă as pune mâna pe cel care ti-a făcut asta, atunci să vezi cât sunt de furioasă.
Buddy, esti bine ?!
Da.
- Avem o problemă. - Ce s-a întâmplat ?
- Bush a renuntat. - Ce ?!
- Ce s-a întâmplat ieri ? - Ti-am spus.
- Am mers până în Illinois la un preot. - Si ce s-a întâmplat ?
Voia să vină si preotul acela la înmormântarea sa, dar l-a refuzat.
Nemernicul naibii, cred că asta l-a...
Scuze !
- Unde-i preotul ? - Nu cred că o să te ajute.
De ce ?
Stie ceva despre Bush. Ceva neplăcut, cred.
Dacă Bush îsi doreste ceva, nu există să nu obtină ce vrea.
- Ce preferi Frank, niste ouă sau o tigaie ? - Poftim ?!
Sotul meu are capul spart, ia tie nu-ti pasă decât de petrecerea asta !
Nu-i adevărat, Katie. Nu-i chiar asa. Aici e vorba de noi toti.
Voi sunteti ca o familie pentru mine.
Cu o familie nu te comporti asa !
Îmi pare rău.
N-am putut să pun niciodată în aplicare asta.
Azi să te feresti de ea, amice.
Foarte bine. Mai repetă o dată, draga mea.
Reverendul Jackson ?
Frank Quinn, de la Casa de Servicii Funerare Quinn.
Aveam de gând să mă duc să joc câteva partide de domino în după-amiaza aceasta.
Dar parcă cineva îmi spunea să stau acasă.
Cred că era mai bine dacă mergeam să joc domino.
- Si el e afară ? - Bush ? Nu, dle.
- Esti sigur ? - Destul de sigur.
Ai verificat în spate ?
I-ati spus cumva lui Bush că n-o să veniti la înmormântare ?
Dacă a înteles, d-ta de ce ai mai venit aici ?
În primul rând, Bush nu stie că sunt aici.
Eu n-as fi chiar atât de sigur de asta.
Stie să manipuleze oamenii, astfel încât să obtină ce-si doreste.
Chiar e pustnic ?
A venit la mine, după ce s-a întors de-aici si vrea să renunte la petrecere.
Mie nu-mi pasă.
A zis că e la capăt de drum, că voia să mărturisească totul,
ca să scape din închisoarea aceea,
dar că n-a avut curaj să-si deschidă gura
si nici n-a găsit pe cineva care să vorbească în numele lui.
La început, voia să vină toată lumea care stia o poveste despre el,
dar nu cred că voia să le asculte povestile lor de rahat.
Scuzati-mi vocabularul.
- Vrea să le spună el o poveste. - Era si timpul !
Indiferent ce-a făcut, tine secret lucrul ăsta de 40 de ani si nu poate scăpa de el.
Eu cred v-a spus despre ce-i vorba, iar acum vrea să vorbesti d-ta în locul lui.
- Pentru că el nu vrea. - Sau nu poate.
Sau nu vrea !
Sau nu poate.
Cel putin vrea să spună adevărul. Oferiti-i această sansă.
Mă mai gândesc.
E vreo pensiune pe-aici ?
- Am spus că mă mai gândesc. - Dacă nu veniti, eu nu mă mai întorc acolo.
Am făcut o multime de promisiuni, nu-i pot îndepărta de mine pe cei dragi.
Dacă dau chix cu treaba asta, n-o să dea nimeni vina pe Bush.
Iar banca o să-mi ia afacerea.
Dacă voi fi nevoit să-ncep totul de la zero, as putea începe de-aici.
Ce faceti, dle ?
Fac plajă.
- Ati rămas întepenit ? - Habar n-ai câtă dreptate ai, băiete !
Mai stau aici putin. Ce-ti mai face rana de la cap ?
- E bine. - Da ?
Acum ne potrivim, nu-i asa ?
- Stii cine te-a lovit ? - Nu, dle.
Nemernicii naibii !
- Sunteti bolnav ? - Nu.
Încerc să merg mai departe.
- Ce înseamnă asta ? - Că există viată si moarte.
Iar între ele e un loc groaznic,
pe care tu, sper să nu-l cunosti niciodată.
Ascultati-mă.
Frank a plecat undeva iar banii au dispărut.
- Crezi că a fugit cu banii ? - Nu vreau să mă gândesc la asta,
dar banii nu sunt în sicriu.
A zis că o să sune, dar n-am mai auzit nimic de el.
Perfect ! Si ce ai de gând să faci ?
Vreau să mă ocup eu de înmormântare, dacă mai doriti.
Dacă tu vrei, ocupă-te.
Eu cred că pentru fiecare om ca mine, există câte un om ca tine, băiete.
Aproape că am uitat lucrul acesta.
Mă bucur că v-ati hotărât să veniti, dle.
Liberul arbitru nu-i chiar asa cum i s-a dus vestea.
Tu ai luat banii din sicriu ?
- Da. - Si de ce nu mi-ai spus ?!
Am uitat.
Ai uitat ?!
- Unde i-ai pus ? - În dric, sub podea.
Ce-i ?! Nimeni n-ar jefui un dric.
Tot ce ne mai rămâne de făcut, e să-l ducem pe preot la Bush si să...
Am uitat să-ti spun, Bush e de-acord să ducem planul la bun sfârsit.
De unde pot să iau un tren ?
- Nu puteti pleca, de abia ati sosit. - Priveste si învată.
S-ar putea să aveti nevoie de două bastoane.
Unde-i gara ?
Sigur nu vreti să beti ceva înainte să plecati ?
Eu m-am cărat de-aici.
Asteaptă lume multă ?
Te mănâncă pielea bătrân meschin si nemernic ce esti. Da.
Si-acum, ce-o să faci ?
Frumoasă închisoare !
De ce te-ai răzgândit, Charlie ?
Multumesc !
- Si cum ai de gând să faci asta ? - Nu mai vreau s-o fac.
Voi încerca să le spun si lor asta, Charlie. Vorbesc serios !
Dacă n-am să reusesc, mă ajuti tu ? Vreau să le spun. Asa că...
Te rog, dle !
Spune-le că sicriul e în hambar.
Bună ziua, doamnelor si domnilor !
Eu sunt Frank Quinn, de la Casa de Servicii Funerare Quinn.
Bine ati venit la petrecerea funerară a dlui Felix Bush !
Am făcut multe lucruri la viata mea, dar asa ceva n-am mai făcut niciodată.
Pun pariu că nici voi.
Pun pariu că n-a mai făcut nimeni asta.
Persoana care a făcut toate lucrurile acestea posibile pentru noi,
nu-i place să fie în centrul atentiei.
Însă dl Buddy Robinson e sufletul Casei de Servicii Funerare Quinn.
Si sunt mândru că l-am cunoscut.
Multi dintre dvs ati auzit povesti despre dl Bush.
Dar astăzi, mi s-a spus că vom auzi o altfel de poveste.
Povestea lui.
Eu sunt reverendul Charlie Jackson.
Ne place să ne închipuim că binele si răul,
dreptatea si nedreptatea, sunt departe de noi.
Dar adevărul e că,
foarte adesea, acestea se tin scai de noi.
În urmă cu vreo 40 de ani, Felix a apărut în viata mea.
Apoi, a dispărut.
Dar între timp,
a construit cea mai frumoasă biserică
pe care eu am văzut-o vreodată.
S-au întâmplat o multime de lucruri minunate în biserica aceea.
Multumesc, Charlie ! Multumesc frumos !
Esti un om cumsecade, Charlie. Multumesc !
Da.
A trebuit să merg până în Illinois,
ca să găsesc pe cineva care să poată spune o vorbă bună despre mine.
A naibii treabă ! Da.
Asadar...
Acum...
Nu sunt un om destept sau întelept. Nici măcar nu stiu ce fel de om sunt.
N-am avut niciodată astâmpăr. Am crezut că voi vedea lumea.
Dar n-am ajuns nicăieri, nici într-un loc în care mi-am propus, pentru că...
am făcut ceva de care îmi era rusine.
Ceva ce n-am mai putut repara niciodată.
Probabil că d-voastră stiti ce e bine să faceti si ce nu.
Vă doresc mult noroc cu asta. Pe cuvântul meu !
Când i-am spus lui Charlie ce-am făcut,
m-a sfătuit să-mi mărturisesc păcatul lui Dumnezeu,
politiei si tuturor celorlalti, ca să primesc iertare.
Dar eu nu voiam iertare, nu.
Voiam să port păcatul cu mine,
să fiu bolnav în fiecare zi din viata mea.
Asadar, n-am povestit nimănui niciodată despre asta.
Nimănui.
M-am îndrăgostit de o doamnă măritată, dar, nu stiu cum, si ea se îndrăgostise de mine.
Era prima oară când eram îndrăgostit.
Plănuisem să fugim împreună si să începem o viată nouă, să întemeiem o familie,
însă, nu stiu din ce motiv, ea n-a venit în locul în care trebuia să ne întâlnim.
Iar pe mine m-a cuprins un sentiment ciudat.
Mi-a deschis usa sotul ei. Avea urme de sânge pe el...
L-am lovit asa de tare, încât căzuse jos.
Nu-mi amintesc cum am ajuns la etaj, dar îmi amintesc că pe scări era un ciocan
plin de sânge si păr.
Pe ea am găsit-o în dormitor, târându-se pe podea.
Dar înainte să ajung la ea, s-o ajut să se ridice,
o lampă cu kerosen s-a izbit de perete si a explodat.
Apoi, sotul ei... sărise în spatele meu, iar eu l-am prins. Da, l-am prins !
E ciudat ce se întâmplă uneori, când lucrurile o iau razna.
E ca si când timpul se opreste în loc
si ai tot timpul din lume să te gândesti.
Am văzut că sotul ei incendiase parterul înainte să urce la etaj.
Si, în timp ce îl loveam cu capul de perete, încercând să-l ametesc,
am început să realizez
că tot ce s-a întâmplat acolo era din vina mea.
Dacă n-as fi vorbit niciodată cu ea...
În timp ce mă gândeam la asta, am văzut că lampa pe care el o aruncase,
transformase în flăcări si camera în care eram noi.
Si-atunci, am realizat că luasem si eu foc.
Am încercat să ies de-acolo, dar n-am reusit.
L-am aruncat jos, m-am întors, eram foarte confuz...
M-am uitat în jos si-am văzut-o zăcând pe podea... si-am strigat-o pe nume.
Stii si tu cum o chema, Mattie.
Uneori, îi spuneam Mary Lee.
Sau Mary Lou, când voiam să mă amuz.
Apoi, am strigat-o iar pe nume si am...
Si am văzut...
că unica mea iubire si sora ta,
era mistuită de flăcări.
Si...
Mi-e atât de rusine...
Mi-e teribil de rusine.
M-am aplecat si... am încercat s-o ajut să se ridice.
Iar următorul lucru de care îmi amintesc...
e că zburam...
Da. Zburam...
Habar n-am cum am ajuns să zbor prin fereastră.
M-am gândit de multe ori la asta, dar nu-mi amintesc să fi sărit.
Am crezut că l-am ucis, dar poate că el m-a împins, nu stiu.
Dar vă jur...
că, dacă eu am lăsat-o acolo, tot ce stiu despre mine e o minciună.
Dar nu asta contează.
N-am putut s-o scot de-acolo, puisor. N-am putut. Îmi pare rău !
Asta-i povestea mea.
Acum, as vrea să-mi cer iertare, dacă-i posibil.
Apoi, nu m-ar deranja dacă as muri de-adevăratelea, chiar în ziua următoare.
Dar vă rog să mă iertati.
Mă întrebam...
cum ar fi arătat cu părul cărunt.
Mă tot întreb.
Înmormântarea mea...
Toată lumea de-acolo a fost alături de mine.
Ei bine, Felix, cred că de data asta e pe bune.
De fapt, n-am văzut când te-au pus în sicriu, asa că...
Asadar, oriunde-ai fi,
probabil o duci greu, sau poate...
faci ceva minunat si pretios,
doar ca să-i zăpăcesti.
Îti doresc... să-ti găsesti pacea,
pentru povara din mintea si sufletul tău.
Asta le doresc tuturor !
Traducerea DELiCT
Adaptarea Bubuloimare